www.HoundDawgs.org
Haluan hetkeksi pois kaikesta.
Se saari ei ole paratiisi.
Älä odota liikoja.
Ei pahalla, herra Coughlan. Se on tuskin länsirintamaa pahempi.
Totta.
Maksat kaikki omat matkasi. Tuuraaja ei saa lomia.
Olet käsittääkseni perheetön.
Se vähän huolettaa. Lähettää poikamies Janukselle.
Perheestä voi olla apua -
ja lohtua. Mutta tämä on vain tilapäistä.
Lähdet ensin Port Partageuseen ja jatkat sieltä Janukselle.
Tervetuloa majakkalaitokseen.
Hienoa saada veteraani riveihimme.
VALO VALTAMEREN YLLÄ
Herra Sherbourne, tulkaa sisään.
Kiitos. - Tervetuloa Partageuseen.
Esittelen teidät.
Tom Sherbourne, uusi majakanvartija.
Cyril ja Bertha Chipper. Bill Graysmark. Vaimonsa Violet.
Ja tytär... Hän on täällä jossain.
Maistuuko juoma? - Kiitos.
Majakkasi ohjaa laivoja pohjoisessa.
Se tuo vaurautta maahamme. Sitä tarvitaan sodan jälkeen.
Se oli monella tapaa kallis.
Onko sinusta hommaan? - Se selviää pian.
Hän ei kaipaa synkkiä juttujasi.
Siinä hän on. Isabel Graysmark.
Herra Sherbourne. - Hauska tavata.
Neiti Graysmark.
Janus ei ole suosittu asemapaikka.
Olet yksin 160 kilometrin säteellä.
Kuulitko, miksi paikka vapautui?
Tilapäisesti. Trimble palaa puolen vuoden kuluttua.
Hänen pitää vain toipua. - Niinkö?
Kerrottiinko siitä? - Ei sen tarkemmin.
Ei ihme. Trimble Docherty oli siellä kuusi vuotta.
Ongelmitta!
Sitten hän raportoi, että vaimo viestitteli laivoille.
Ongelma kahdesta syystä.
Viestittely oli kielletty. - Tietysti.
Entä se toinen syy? - Vaimo kuoli kaksi vuotta sitten.
Mökkihöperyyttä ja surua.
Se olisi pitänyt kertoa ennen kuin hän otti pestin.
Kiitos, että kerroitte.
Toivon, että Trimble toipuu.
Minä olen valmis yksinäisyyteen.
Ranskan jälkeen haluankin olla hetken yksin.
Selvä. - Hyvin sanottu.
Tulevaisuudelle!
Tervetuloa toistekin.
Oli hauska tavata. - Mukava nuorimies.
Nyt on myöhäistä katua.
Puoli vuotta menee äkkiä. Jos ei odota ihmeitä.
Näkemiin, Tom.
Hienoa, Sherbourne.
Kolme kuukautta ja noin terve.
En odottanut teitä näin pian. Missä Trimble on?
Hasluck haluaa puhua siitä rannalla.
Tom, kiitos kun tulit. Mietit kai, miksi kutsuimme sinut.
Luulimme, että Trimble toipuu pian, -
mutta hän heittäytyi jyrkänteeltä Albanyssa.
Emme ole etsineet muita ehdokkaita.
Olet hoitanut tehtävää hyvin.
Tarjoamme sinulle kolmen vuoden kontrahtia.
Uskomme, ettet tuota pettymystä.
Herra Sherbourne! Tämäpä mukava yllätys.
Päivää. - Ettekö ole saarellanne?
Hasluck tarjosi minulle vakinaista paikkaa.
Hienoa. Haluan kuulla lisää. Jäättekö lounaalle?
Kiitos.
Taisitte tehdä vaikutuksen. Työtarjous näin pian.
Moni tuskin halajaa sinne. Miehistä on pulaa nykyään.
Ikävä kyllä.
Koska palaatte? - Parissa päivässä.
Mitä aiotte? - Hänellä on varmasti tekemistä.
Hän vie minut piknikille.
Hyvä idea.
Piknikille? - Niin.
Sehän on ihanaa.
Millaista siellä on?
Hiljaista. Siellä on aikaa ajatella.
Oletko yksinäinen?
En ehdi. Aina on jotain korjattavaa.
Viihdytkö siellä?
Sinä et puhu paljon.
Pyydätkö aina majakanvartijoita ulos?
Olet ensimmäinen uusi vuosiin.
Voin kertoa itsestäni. Äiti opetti pianonsoittoa.
Soitatko yhä?
En kovin hyvin. Veljeni kiusasivat kun soitin.
Menetin heidät kummatkin sodassa.
Se on hämmentävää vanhemmilleni.
Vaimo on leski, jos mies kaatuu.
Lapsen menettäneelle ei ole sanaa.
Hän on edelleen äiti tai isä. Vaikkei ole enää lasta.
Joskus mietin, olenko yhä -
sisko nyt kun veljiäni ei enää ole.
Kauanko sinä olit sodassa?
Lähes neljä vuotta. - Raukka.
Sen on täytynyt turruttaa.
Jalkani turtuivat hyvinkin usein.
Jäätynyt muta sen tekee.
Entä perheesi?
Kerro vanhemmistasi.
Äitini on kuollut. - Entä isäsi?
Olemme etäisiä.
Oliko hän ankara?
Enemmän kuin ankara.
Toisaalta, -
armeijan kuriin oli helppo tottua.
Ehkä se oli helpompaa kun tiesi, -
ettei kukaan murru sähkeestä.
Älä sano niin. - Mitäs kysyit.
Joskus on hyvä unohtaa menneet.
Jos ei saa puhua menneistä, saako puhua tulevasta?
Emme voi puhua tulevasta.
Voimme vain puhua toiveistamme.
Se ei ole sama asia.
Olet mahdoton.
Mitä sinä sitten toivot?
Elämää. Eiköhän se riitä.
Vie minut mukanasi Janukselle.
Mitä?
Haluan nähdä sen.
Haluan nähdä, missä piileskelet.
Se olisi vastoin laitoksen sääntöjä.
Vain majakanvartijan vaimo saa tulla sinne.
Ota minut sitten vaimoksesi.
Mitä naurat?
Vain typerys naisi minut.
Vien sinut takaisin kotiin. Tai lähettävät poliisit perääni.
Tule.
Kirjoitatko minulle? - Totta kai.
Parahin Isabel.
Joka päivä -
ja joka yö -
kun katson yli meren -
yritän nähdä sinut -
seisomassa laiturilla.
Olen miettinyt yhteisiä hetkiämme -
ja mitä sanoit. Olit oikeassa.
Näin niin paljon kuolemaa, -
että se turrutti minut.
Siksi kai tulin Janukselle, -
koska täällä kukaan ei satuta.
Täällä vastaan vain majakasta.
Vuosia kaikki läheltäni katosi.
Sinä olet pelottavan täynnä elämää.
Isabel. Paketti!
Synkkyyteni ei saa varjostaa intoasi.
Tomilta.
Mutta en saa sinua mielestäni.
Sinun kanssasi sain taas tuntea.
Kiitos siitä.
Olen siitä ikuisesti kiitollinen.
Sinun, Tom.
Parahin Tom.
Sain kauniin kirjeesi.
Kiitos. Kiitos, että avauduit minulle.
Tiedän, miten vaikeaa se on sinulle.
Tiedän myös, että menetykset koskevat, -
mutta meidän pitää jatkaa elämää. Sinussa on yhä valoa.
Olen nähnyt sen.
Se loistaa yhtä kirkkaana kuin tähdet taivaallasi.
Isabel, en osaa ilmaista itseäni.
En tiennyt, että tunteista voi puhua.
Yritän kuitenkin.
Haluaisin näyttää sinulle saareni.
Jos päätät tulla, lupaan huolehtia sinusta.
Teen parhaani ollakseni hyvä aviomies.
Toivon, että sinäkin pidät saaresta.
Tom, sinä tunnuit heti tutulta.
Näin elämäni kanssasi.
Ja yhteisen perheemme, -
joka ei murehdi menneitä.
Joten... Jos kysyt, onko kosintani voimassa, -
vastaan kyllä.
Kyllä. Tuhat kertaa kyllä.
Nouskaa ylös.
Huomio!
En puhu nyt koululleni, -
joten puhun lyhyesti.
Tom... Älä keskeytä, Tom.
Kaikki sinut tavanneet tietävät, että olet puhelias.
Mutta olet myös hyvä mies.
Onneksi, koska hän on meille rakas.
Pidä huolta tyttärestämme.
Hän on ainokaisemme.
Ehkä näemme pian uuden sukupolven.
Isabelille ja Tomille! - Isabelille ja Tomille!
Tervetuloa Janukselle.
Et kertonut minulle.
Se oli täällä. Varmaan taloa vanhempi.
Se ei soi. Lähinnä reliikki.
Nyt...
Keskity.
Sinä...
Sinä saat...
Sinä saat -
oloni -
rauhalliseksi.
Outoa.
Näytät vauvalta.
Tule, Rufus.
Tule.
January tulee Januksesta.
Samasta jumalasta kuin saaren nimi.
Sillä on kahdet kasvot.
Se katsoo kumpaankin suuntaan.
Näkee asiat kahdella tavalla.
January aloittaa uuden vuoden ja katsoo entiseen.
Tämä saari katsoo kahdelle merelle.
Lapsestamme tulee viisas.
Onko lapsia vain yksi? Miksei kaksoset tai kolmoset?
Kuuletko mitään?
Puhuvatko he?
Käskevät viedä äidin petiin.
Myrsky on tosissaan.
Minne menet?
Majakalle.
Voinko tulla mukaan? - Olet turvassa täällä.
Sinulla ei ole mitään hätää.
Pysy sisällä.
Tom...
Tom!
Isabel? Isabel! - Ei hätää.
Voi luoja... - Anteeksi.
31.5.1921 -IKUISESTI MEIDÄN
Se ei ollut sinun syysi. Ei kenenkään syy.
Kutsun lääkärin.
Miksi kutsua lääkäri?
Lapsi kuoli.
Entä sinä?
Ei.
Se on liian noloa.
Jonain päivänä kun jaloissasi on viisi lasta, -
et enää edes muista tätä.
Miten kehtaat? - Miten kehtaan?
Kutsuit salaa lääkärin. - Ei, Isabel.
Minua ei ronkita. - Odota.
Odota, Isabel. Se ei...
Isabel!
Miten hän otti sen? Taisi ilahtua.
Taidan tehdä voileipiä lounaaksi.
Voisitko lopettaa?
Viritän vain pianoa soimaan paremmin.
Tule tänne.
Se siitä yllätyksestä.
Voimme yrittää uudestaan.
Se oli kaunista, kulta.
Isabel?
Izz?
Voi ei.
Mitä nyt?
Mikä hätänä? - Tunsin...
Tunsin...
Oletko kunnossa? - Olen.
Ei nyt.
Ei!
Isabel? - Se tulee!
Hengitä...
Liian aikaisin. - Ei hätää.
Mitä minä... Tee siitä loppu!
Mitä haluat, että teen? - Ei!
Mitä teen? Istu. - Ei vielä!
Ei vielä! - Mitä voin tehdä?
Mitä minun pitäisi tehdä?
Kerro, mitä teen! - Pelasta se!
Pelasta tyttö!
25.4.1923 -IKUISESTI MEIDÄN
Isabel!
Vene!
Vene! Siellä on joku!
Isabel! Täällä on ruumis!
Ei hätää.
Hän on kuollut. Vie vauva sisälle.
Missä olet ollut?
Olet turvassa nyt.
Se on tyttö. Hänellä oli nälkä.
Onneksi löysimme hänet ajoissa.
Pyydän hakemaan ruumiin ja tytön. - Odota!
Miehen tila ei pahene.
Lapsi on nähnyt tarpeeksi veneitä.
Voimmeko odottaa hetken?
Antaa tytön hengähtää.
Kaikki pitää kirjata ja raportoida saman tien.
Entä jos vene on laivasta?
Se on soutuvene, ei pelastusvene.
Izz?
Olet puhelias.
Heti aamulla sitten. Heti kun valo sammuu.
Olet turvassa nyt.
27.4.
Tom?
Minne menet? - Lähettämään viestiä.
Ei voi olla sattumaa, että tyttö tuli nyt...
Varo. Vauva on suloinen, mutta ei meidän.
Me emme voi pitää häntä. - Miksi ei?
Kuka sen tietäisi? - Ralph ja Bluey, kun tulevat.
Kukaan ei tiedä ettei hän ole meidän.
Luulevat, että olen raskaana.
Yllättyvät, että hän syntyi jo.
Entä se vainaja veneessä?
Älä kerro kellekään hänestä.
Pelastimme vain avuttoman lapsen.
Voimme haudata miehen. - Päätös ei ole minun.
Se pitää raportoida. - Tiedän.
Kuuntele... Tiedän, että kunnioitat sääntöjä.
Miksi niitä on?
Jotta pelastetaan henkiä.
Pelasta tämä henki.
Hän on täällä ja tarvitsee meitä.
Voimme auttaa häntä.
Emme tee mitään väärää. - Aivan.
Ei tarvitse tehdä väärin, jos raportoimme nyt.
Voimme adoptoida tytön. Hän voi olla meidän.
Adoptoida? Lasta ei anneta etäiselle majakalle.
Ei lääkäriä, koulua, kirkkoa.
Häntä ei ikinä anneta meille.
Lähettävät kurjaan orpokotiin.
Älä tee sitä hänelle.
Ole niin kiltti.
Tiedän...
Sinusta tulee ihana isä.
Me voimme pelastaa hänet.
Hän on täällä...
Hän on täällä.
Meidän lapsemme.
Vauva tuli etuajassa.
Yllätti meidät kummatkin.
Isabel toipuu hyvin.
Ei tarvita lääkäriä.
Hei!
Onneksi olkoon.
Mainiota. - Kiitos, Ralph.
Hienoa. - Kiitos, Bluey.
Onnittelut.
Tuore äiti kukoistaa aina.
Suloinen olento. - Lucy.
Olit Partageusen puheenaihe. Sait lapsen täällä, yksin.
Eihän Tom ollut ihan hyödytön?
Parempaa miestä ei olekaan.
Sievä tyttö.
Tomin nenä, tosin.
Se ei ehkä ole tytön etu.
Tarvitsen muutaman allekirjoituksen.
Mennään toimistoon, kapteeni.
Ralph, odota. Kiitän vanhempiani.
Mitä haluat? -Näkevät sinut vasta ensi vuonna.
Onnentyttö.
Kappas! Hieno helistin.
Todella kaunis.
Tule!
Eräänä yönä, kun he seurasivat valon polkua -
edessään, kuului huuto pimeydestä.
Itämaan tietäjät pysähtyivät. Vain hetkeksi.
Lapsen itkua, he sanoivat.
Mutta se ei pysäytä meitä.
Tähti käskee meidän jatkaa.
Tervetuloa takaisin.
Mitä näemme?
Miksi aiot sanoa minua?
Tässä on vaari. Ja mummi.
Saako mummi suukon?
Herra siunatkoon nämä antimet -
ja tehköön meidät armollisiksi.
Kiitos, Herra, että siunasit tätä perhettä -
Lucy Sherbournella.
Aamen.
Ei pottuja. Haluan pottuja. - Pottuja?
Tytöllä on hyvä ruokahalu.
Isoäidin ruoka maistuu. - Olet hauska.
Sinulla on hyvä ruokahalu, Lucy. Tyttö tykkää!
Ihana tyttö.
Tämä voitti Lontoon.
Kirkkoherra!
Missä kirkkoherra on?
Nukkuu pois eilisen huuruja.
Hae kirkkoherra.
Lapsi pitää kastaa. - Tulimmeko liian aikaisin?
Hän ei ole siellä.
Istutaan.
Olet jo iso tyttö. Ja painava. - Kävin eilen Albanyssa.
Kaikki aikanaan. - Toivotonta!
Bluey löytää hänet.
Miksi he haluavat tätä?
Pitää aina olla rehellinen.
Alan tulla heikoksi. - Totta.
Franz Johannes Roennfeldt
Hannahin mies ja Grace Ellenin isä
Katosivat merellä 26.4.1923
Tom? Tom!
Tom!
Siinä sinä olet. Löysimme hänet.
Kirkkoherran. Hän löytyi.
Toitte tämän lapsen kastettavaksi.
Rukoilette, että Jeesus Kristus -
vapauttaa hänet synneistään -
ja suo hänelle ikuisen elämän.
Kristuksen lupauksen saatuaan -
lapsen pitää luopua pahasta -
ja noudattaa Jumalan käskyjä.
Aikamoinen päivä.
Oletko kunnossa?
Näin hautakiven kirkkomaalla.
Se vähän järkytti.
Joku saksalainen mies lapsineen.
Niin, karmea juttu.
Katosi soutuveneellä.
Järkyttävää. Siitä on pari vuotta.
Oletko kuullut Hannah Pottsista?
Rikkaimman paikallisen tytär.
Hän nai sen saksalaisen, Frankin.
Isä ei enää puhunut tytölle.
Kerran paikalliset kiusasivat paria.
Miehen saksalaisuudesta varmaan.
Omaisia oli kaatunut sodassa.
No, Frank pelästyi. Hän vei lapsen soutuveneeseen.
Heikko sydän kai petti -
ja hän joutui veden varaan.
Lapsiparka. Se oli väärin.
Järkyttävää.
Tajuaa, miten onnekkaita olemme.
Pieni taivutus.
Hän näyttää ärtyneeltä.
Franz Johannes Roennfeldt Hannahin mies ja Gracen isä
Missä?
Gwen!
Lue. Lue se.
Lapsi on hyvässä hoidossa.
Miehesi sai rauhan.
Tämä ei paljon auta.
Etkö tee mitään, vaikka tyttäreni on elossa?
Niinkö? - Teen kaikki...
Raportit? - Niin.
Ja ilmoitan, jos jotain kuuluu.
Kuuluu! Etsitään tyttöä!
Jättäkää vihko. - Ei!
Miksi joku kirjoittaisi valheita?
Tuplaan palkkioksi 2000 guineaa.
Kuulemme, jos joku tietää jotain.
Miehesi sai rauhan Herran luona.
Miehesi -
sai rauhan Herran luona.
Miehesi sai rauhan Herran luona.
Kaipaan sinua, Frank.
Se on runo. - Kirosana heille.
Kuulin leipomon saksalaisesta, mutta tämä on röyhkeää.
Pitäkää kirja, rouva McPhee. Anteeksi, jos loukkasin.
Kaivan sinua kuin aarretta.
Kauneutesi ylittää kaiken näkemäni.
Oletko seonnut? Saksalaisen vaimoksi?
Leipuri! - Hän on hyvä mies.
Vaikka ei se sinua kiinnosta.
Nait hänet ilman siunaustani.
Ja ilman rahojani.
Isä, poika ja pyhä henki siunatkoot ja varjelkoot teitä.
Herra kääntäköön kasvonsa teihin -
ja siunatkoon teitä -
ja yhteistä elämäänne, -
jotta teitä odottaa ikuinen elämä.
Minä. - Se olet sinä.
Olin tosi pieni. - Kuka tuo on?
Isi. - Se on isä.
Nuo kaikki asuvat täällä. Tämä on koti.
Siellä on pieniä eläimiä.
Näetkö, Lucy? - Katso minua!
Näen sinut!
Yksi. Ja kaksi.
Sitten tulee... - Kolme.
Liikkukaa! - Kokeile uudestaan.
Kotiin siitä!
Sisään! Ne eivät toimi.
Vielä yksi.
Minne se pannaan?
Mehua? Ihana tuoksu. - Voinko kaataa?
Se on vahvaa, joten ihan vähän.
Moniko sana on kuin vuohi?
En tiedä. - Vuota, vuota.
En tiedä. - Mitä se oli? Valehtelet.
Onko se käärme?
Astutaan sen päälle!
Toivo jotain. - Hyvä on.
Kirja! - Lue se, isi.
Isille -
rakkaudella ikuisesti, ikuisesti ja ikuisesti, -
ikuisesti, ikuisesti, ikuisesti ja ikuisesti.
Hienoin saamani lahja.
Kapteeni Hasluck. Tilaisuus Januksen 40-vuotispäivänä.
Läsnäolonne toivottava.
Tiedän, että tulitte kaukaa -
juhlistamaan majakkaamme.
Kiitos, että tulitte sitä juhlimaan.
40 vuotta sitten Janus-valo syttyi.
40 vuotta se on edustanut turvaa vaarojen keskellä.
Läsnä on hyvin tärkeitä ihmisiä, joita haluan kiittää.
Ensinnäkin, pienoismallin maksoi -
Septimus Potts.
Herra Potts. Aplodit hänelle -
ja hänen tyttärilleen Hannahille ja Gwenille.
Hienoa.
Läsnä ovat myös kolme viidestä majakanvartijasta.
Myös nykyinen, Thomas Sherbourne, -
joka palveli maataan sodassa.
Tom kertonee mielellään elämästä Januksella nyt.
Hyvä, Tommy. - Tule, Tom.
Älä ujostele, Tom. - Kiitos, Tom.
En osannut odottaa tätä.
Elämä Januksella...
Koskaan ei tiedä, mitä vuorovesi tuo.
Mitä kaksi valtamerta sinne tuo. Vaikka mitä.
En kuule.
Onko hän kunnossa?
Moni teistä -
menetti läheisiä sodassa.
En tiedä, miksi minä selvisin.
Millä oikeudella elän, kun muut kuolivat?
Puhu kovempaa!
Haluan vain sanoa...
Pidän valoa päällä sitä tarvitseville. Kiitos.
Kiitos, Tom. Se oli koskettavaa.
Nyt teetä ja raitista ilmaa.
Tutustukaa tähän upeaan...
Kaikki hyvin? - En pidä yllätyksistä.
Hän jännitti. - Se oli yllätys.
Moni pelkää puhua yleisölle.
Gwen, tunnethan Isabel Sherbournen?
Isabel Graysmark. - Päivää. Tiedän, kuka olette.
Sisareni Hannah. - Hauska tavata.
Isabel on herra Sherbournen vaimo.
Mikä sinun nimesi on? - Lucy.
Vanhako olet? - Neljä.
Hienoa, että näin moni tuli.
Janus on tärkeä täkäläisille. Merkittävä asia.
Onko tuo aarteita varten?
Tämä on kello, josta näkee ajan.
Mikä on nukkesi nimi? - Mavis.
Hän on viisi. - Minä kerron!
Nukkeni on 5-vuotias. - Hannah ja Gwen Potts.
Päivää. - Mieheni Tom.
Hannah, tässä on mieheni Tom.
Päivää. - Päivää.
Sanoitte puheessanne, että valo on sitä tarvitsevia varten.
Voisinko kysyä teiltä jotain?
Kyllä.
Pelastavatko laivat ihmisiä merellä?
Onko pieniä veneitä nostettu -
ja selviytyneitä viety kauas pois?
Merellä kaikki on mahdollista.
Vai niin.
Olen valmis lähtemään kotiin, Gwen. Jäisitkö huolehtimaan isästä?
Oli hauska tavata. - Samoin.
Näkemiin.
Teillä on suloinen tytär. Anteeksi.
Olen pahoillani.
Sisareni koki hirveän tragedian. Hänen perheensä katosi merellä.
Hänen miehensä ja tyttärensä, -
joka olisi nyt tyttärenne ikäinen.
Menen perään. Oli hauska tavata.
En tiedä, mikä hänelle tuli.
Olisiko uupunut?
Hän ei saa levätä saarella.
Jätä Lucy ja Isabel tänne, -
kun palaat. Yksinäisyys...
Se on hänelle liikaa. Olet varmasti huomannut sen.
Ja Lucy tarvitsee äitiään.
Nyt meidän täytyy kertoa. Se on ohi.
Liian myöhäistä.
Näit, miten hän kärsii.
Emme voi jatkaa. Meidän täytyy tehdä oikein.
Meidän täytyy ajatella Lucya.
Ei sinua, minua -
tai ventovierasta, vaan Lucya.
Hän on tytön äiti. - Minä olen!
Lucylle olen hänen äitinsä.
Hyvä poika!
Se on vauvani helistin. Isäni osti sen Gracelle.
Onko se varmasti sama? - On.
Tutkikaa asia.
3150 punnan palkkio tiedoista
Myymälävene tulee.
Missä Lucy on? - Leikkimässä.
Miksi vene tulee jo viikon päästä?
Tee kuten sanon. Ei hätää.
Sanon, että idea oli minun ja pakotin sinut siihen.
Mitä? - Lupaan suojella sinua.
Mitä sinä olet tehnyt?
Minun oli pakko tehdä jotain.
Mitä sinä... Mitä sinä olet tehnyt?
Sinä et rakasta minua.
Isabel, lopeta. - Päästä.
Se on ohi.
Päästä irti.
Sano, että se olin minä.
Thomas Edward Sherbourne.
Knuckey Partageusen poliisista.
Asiana Frank Roennfeldt ja hänen tyttärensä Grace.
Missä lapsi on?
Pihalla.
Rouva Roennfeldt sai tämän viime viikolla.
Lähettäjä on ehkä sama, joka kirjoitti kolme vuotta sitten.
Hän ei tiedä mitään tästä. Puhukaa minulle, ei hänelle.
Kyselen teiltäkin. Jututan ensin miestänne.
Pysykää lähistöllä.
Katoin pöydän, äiti.
Laitoin sinulle teetä.
Voimmeko sitten syödä jotain?
Olisi hyvä juoda ensin tämä.
Isi tulee ihan kohta. Tekee ehkä töitä.
Isi tulee. Tule äkkiä, isi.
Älä huoli.
Minne me mennään?
Partageuseen. - Miksi me lähdetään?
En tiedä, mutta meidän pitää mennä.
Voinko mennä talolle, äiti?
Et. - Hyvä on.
Minäkin haluaisin sinne.
Mennään.
Tässä...
Mennään.
Ei hätää. Juttele minulle.
Ei.
Rouva Sherbourne. Lapsi tutkitaan ja viedään äidilleen.
Älkää tehkö näin.
Älkää vaikeuttako tätä suotta.
Minä pyydän.
Garstone, ottakaa lapsi. - Ei!
Ei! Älkää viekö lastani!
Ottakaa lapsi. Garstone!
Garstone, ottakaa lapsi!
On siinä sotasankari. Taisitte tappaa monia.
Sanoin, että tapoitte kai monia.
Jos esitän kysymyksen, -
te vastaatte. Onko selvä?
Vastaan, kun kysytte jotain.
Puhutaan miehestä veneessä. Missä kunnossa hän oli?
Kuollut. - Varmasti?
Olen nähnyt ruumiita.
Tappanutkin sitä sorttia.
Yksi lisää ei tuntuisi missään. Johtuiko se saksalaisuudesta?
Se kuului yhä puheesta. - Ei kuulunut, kun löysin hänet.
Hän oli kuollut. Vaimoni voi kertoa.
Hän oli kuollut.
Kysykää vaimoltani.
Kysynkin.
En tosin yllättyisi, jos hän ei enää tahdo nähdä teitä.
Istukaa siinä ja miettikää sitä.
Vaimo voi olla voimaton, Isabel.
Et kärsi miehesi rikoksista.
Minun pitää esittää kysymys.
Mieti tarkkaan ennen kuin vastaat.
Tomin mukaan Roennfeldt oli kuollut.
Onko se totta?
Isabel... Onko se totta?
Isabel.
Haluan oikean äitini! - Minä olen oikea äitisi.
Ei hätää.
TERVETULOA KOTIIN, GRACE
Vie minut äidin luo. - Minä olen äitisi.
Ja tämä on kotisi. - Eikä ole!
Älä itke, Grace. - Olen Lucy!
Ei, nimesi on Grace ja minä olen äitisi. -Et ole.
Haluan oikeaan kotiini ja oikean äitini luo.
Haluan oikean äitini. - Tämä on kotisi, kulta.
Kaikki on hyvin.
Ei hätää.
Kultaseni...
Toin sinulle teetä.
Jätän sen tähän.
Luulin, että hän rakasti meitä.
En ikinä anna hänelle anteeksi.
Kulta pieni...
Oli väärin viedä hänet saarelle.
Hän on kärsinyt tarpeeksi. Hän ei kestä enempää.
Panet itsesi tulilinjalle.
Se on väärin.
Hän on aikuinen nainen. Häntä ymmärretään.
Häneen ei kajota. - Kyse on sinun elämästäsi.
Syyte olisi murha, ei lapsivarkaus.
Olen tämän ansainnut, Ralph. Synnit kostautuvat.
Herran tähden, herää!
Tom! - Tee palvelus.
Mitä vain.
Tuo paperia ja kynä.
Tomilta.
Hän tarvitsee sinua.
Niin tarvitsee tyttärenikin.
Katsotaan nappeja. Sopisiko tämä ratsastuslaukkuun?
Lucy.
Äiti!
Lucy! - Äiti!
Kultaseni.
Voi sinua!
Kaikki hyvin.
Kaipasin sinua.
Rakkaani...
Aika mennä kotiin. - Äiti...
Käske tuo pois. - Ei hätää.
Grace, sinun on vaikea ymmärtää, mutta emme voi jäädä tänne.
Hän on minun tyttäreni. Päästäkää tyttäreni.
Äiti. - Olen tässä.
Antakaa tyttäreni.
Minä pyydän.
Minun täytyy ottaa hänet nyt. - En halua mennä pois luotasi.
Voin jäädä, jos haluatte.
Ei tarvitse.
Haluan tietää, teittekö sen yksin.
Kyllä.
Miten saatoitte tehdä sellaista?
Kadutteko tekoanne?
Enemmän kuin osaan sanoa.
Tehkää minulle mitä haluatte.
En pyydä anteeksiantoa.
Vaimoni...
Hän ei voinut muuta.
Olkaa armollinen hänelle.
Grace, kulta! Illallisaika.
Oletko piilossa? Grace?
Rakkaani?
Oletko piilossa, kulta?
Grace, onko sinulla nälkä?
Tule esiin, kulta.
Äiti tulee hakemaan sinut.
Nostan verhoa. Sitten syödään.
Tulen hakemaan sinut.
Grace!
Grace-kulta?
Grace?
Tämä ei ole hauskaa. Tule heti tänne.
Grace, tämä ei ole hauskaa. Tule!
Herra Graysmark. - Iltaa.
Etsimme Roennfeldtin tyttöä. - Hannahia?
Tytärtä Gracea.
Onko tyttö täällä?
Ei tietenkään! Mitä vihjaatte?
Onko tyttärenne täällä? - On.
Oletteko varma? - Totta kai olen.
Mitä nyt? - Hakisitteko tyttärenne?
Isabel.
Isabel?
Lucy! - Grace!
Grace!
Ylikonstaapeli?
Ylikonstaapeli!
Grace!
Lucy!
Varjele häntä, Herra.
Suojele häntä.
Pelasta hänet.
Pelastit hänet jo kerran.
Lupaan vaalia häntä, -
jos vain pelastat hänet taas.
Lupaan -
toimia hänen parhaakseen.
Grace!
Lucy!
Hän nukkuu. Sanoo etsineensä majakkaa.
Tällä tytöllä on yhdeksän elämää.
Kiitos. - Ei kestä.
Kiitos.
Kuvittele parempi.
Se vie sinut -
unten maille.
Tien ja polun kautta -
ja metsän läpi...
Kuiskin uniin kivoja asioita.
Hän liitää kaiken halki.
Olet kokenut niin paljon ja olet aina iloinen.
Miten se onnistuu?
Pitää antaa anteeksi vain kerran.
Muuten kaikkea hautoo koko ajan.
Muistaa pahat asiat.
Se on liian rankkaa.
Olet niin komea.
Hän olisi voinut kuolla.
Niin, mutta hän elää.
Tärkeintä on, mitä teet nyt.
Tom on yhä miehesi.
Lucy on nuori.
Hänestä huolehditaan hyvin.
Tomilla ei ole ketään.
Hän joutuu vankilaan.
Tai pahempaa.
Aika taitaa käydä vähiin.
Tulin vain sanoakseni tämän.
Tiedän, ettei tyttäreni palaa luokseni.
Hän voi elää ilman minua, -
vaikken minä voi elää ilman häntä.
En voi rangaista häntä tapahtuneesta.
Enkä sinua miehesi päätöksistä.
Grace rakastaa -
sinua.
Ehkä...
Ehkä hän kuuluu luoksesi.
Jos todistat miestäsi vastaan, -
niin heti kun hän on vankilassa, Grace saa palata luoksesi.
Sinut viedään Albanyyn. Saat syytteen murhasta.
Jos haluat kertoa jotain, -
tämä on viimeinen tilaisuutesi.
Ei kiitos.
Ei paras keli veneelle. - Addicott pärjää.
Sellin ovi auki.
Äkkiä nyt.
Isabel, rakkaani.
En kestänyt tilannetta ja syyllisyyttä.
Anteeksi, että satutin sinua.
Kaikki me saamme tilaisuuden.
Jos omani meni näin, -
se oli silti sen arvoista.
Aikani piti koittaa vuosia sitten.
Tapasin sinut kun luulin elämäni olevan ohi.
Sain kokea rakkautesi.
En voisi pyytää mitään parempaa.
Rakastin sinua parhaani mukaan.
Se ei ole kehuttavaa.
Ansaitset jonkun paljon paremman.
Pyydän Jumalalta ja sinulta -
anteeksi aiheuttamaani harmia.
Ja kiitän sinua yhteisestä ajastamme.
Rakastan sinua ikuisesti. Tom.
Haluan nähdä mieheni. - Lähti jo.
Minne? - Hän on veneessä.
Tuo? - Tuo.
Hei, Tom. - Ralph.
Missä Bluey on? - Ei päässyt.
Tom!
Mennään. - Tom?
Lähdetään, Ralph.
Älä, Isabel. - Haluan hyvästellä.
Kaikki hyvin.
Tom!
Ei hätää.
Se ei ole totta!
- Anna olla.
Isabel... -Frank oli kuollut. Idea oli minun.
Estin raportoinnin. Minun syytäni.
Anteeksi.
Ei se mitään. Älä sano enempää.
Sanoiko hän niin? - Kyllä.
Hän oli kunnollinen ennen Janusta.
Se saari ei tehnyt hänelle hyvää.
Miten heidän nyt käy?
He joutuvat vankilaan.
Joutuvat vankilaan.
Kuinka pitkäksi aikaa?
Niin että ehtivät miettiä tekoaan.
Tarvitaanko siihen vankilaa?
Ihmiset vastaavat teoistaan.
Jos ylittää rajan, tulee seurauksia.
Entä jos pyytäisin heille armoa?
Armoa? - Miten sitten kävisi?
Sakot, pari kuukautta vankilaa.
Miksi tekisitte niin?
Anteeksi pitää antaa vain kerran.
Kiitos, ylikonstaapeli.
Löydättekö itse ulos?
Kiitos teestä.
Kiva, että hymyilet.
Olit allapäin. Kaipasit entisiä.
Kaipaan. - Minunkin kävi niin.
Minun piti hyvästellä äitini.
Lähdin yli merten. En ollut sinua vanhempi.
Sain täällä uuden äidin ja isän.
He hoitivat ja rakastivat minua.
Kuten Hannah rakastaa sinua.
Arvaa kuka ratsasti hyvin pienenä?
Hannah. Hän oli hyvä kaikessa.
Piti minut hereillä. Kuten sinä.
Pelastava enkelini Grace. - En ole Grace.
Olit syntymästä asti Grace.
Haluan olla Lucy. - Mitä jos sanon Lucy-Grace?
Joo! - Sopiiko?
Hei!
Tulimme takaisin. Yllätys!
Kerro linnuista, joita näit. Montako näit?
Viisi. - Hyvä.
Hoitiko vaari sinua? - Joo.
Tehdäänkö kukkaseppele?
Osaatko? Minä opetan.
Pieni reikä. Saatko sen siitä läpi?
Hienoa, kulta.
Voimme liittää ne yhteen.
Katso! Haluatko kruunun? - Joo.
Nätti? Haluaisitko sen päähäsi? - Joo.
Pannaanko se sinun päähäsi? - Joo.
Onpa nätti.
Putosi. Pannaanko se kaulaan?
Kukkakaulakoruksi? Kokeillaan.
Pane sinä se päähän.
Panetko sen päähäni? - Voit pitää sen.
Kiitos, kulta.
Kiitos.
ELOKUU 1950
Antaako Jumala minulle anteeksi?
Antoi jo ajat sitten.
Korkea aika, että itsekin annat.
Päivää. Oletko eksynyt?
En kai? Etsin Sherbournen taloa.
Tomia ja Isabelia. - Löytyi.
Olen Lucy-Grace Rutherford.
Olen Lucy.
Lucy.
Haluan näyttää jotain.
Tässä on Christopher.
Isabel puhui aina sinusta.
Toivoi aina, että tulisit.
En päässyt aiemmin.
En ehtinyt kiittää teitä kumpaakin.
Te pelastitte minut. Ja huolehditte minusta.
Ei tarvitse kiittää.
Hän jätti sinulle jotain.
Rakas Lucy.
Siitä on jo niin kauan.
Lupasin pysyä kaukana sinusta ja pidin sanani.
Se oli vaikeaa.
Nyt olen poissa, joten saat tämän kirjeen.
Se ilahduttaa minua, -
koska tulit siis luoksemme.
Toivoin aina, että tulisit.
Tiesimme, että olet turvassa, -
joten saatoimme elää kaukana sinusta.
Toivottavasti sait hyvän elämän.
Anna anteeksi, että pidin sinut.
Ja annoin sinun mennä.
Tiedä, että sinua on aina rakastettu.
Komea poika.
Isabel olisi halunnut nähdä sinut.
Hän olisi rakastanut sinua.
Voisimmeko tulla toistekin käymään?
Mielellään.
Hyvä.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Suomennos: Jaana Wiik Scandinavian Text Service 2016